ПРОБЛЕМИ ТЛУМАЧЕННЯ ТА ЗАСТОСУВАННЯ ПОЛОЖЕНЬ СТАТТІ 46 ЦИВІЛЬНОГО КОДЕКСУ УКРАЇНИ В ПРОЦЕДУРІ ОГОЛОШЕННЯ ОСОБИ ПОМЕРЛОЮ У ЗВ’ЯЗКУ З БОЙОВИМИ ДІЯМИ - Стрижак , І. В. (Київський часопис права, 2026)
У статті актуалізовано та проведено аналіз судової практики щодо судової цивільно-правової процедури визнання зниклої особи померлою в контексті смерті цивільних осіб та військовослужбовців, пов’язаною з ураженням в результаті бойових дій, що тривають на території України. Визначені причини розбіжностей у правозастосуванні судами положень ст. 46 Цивільного кодексу України. Обґрунтована необхідність зміни морально застарілих положень ч.2 ст. 46 Цивільного кодексу України. Реактуалізація та проблематика правового регулювання визнання померлими військовослужбовців та цивільних осіб викликана в сучасних реаліях життя наявністю цифрових технологій, широким доступом до мережі Інтернет, новими технологічними та науковими можливостями у сфері ДНК-аналізу, що, у свою чергу, спричиняє досить неоднозначну судову практику. Також підлягають науковому аналізу зміни, що пропонуються до ст.46 ЦК України. Приділена увага розрізненню матеріально-правових та процесуально-правових відмінностей встановлення факту смерті та оголошення фізичної особи померлою. Доводиться, що у позовах щодо визнання військовослужбовця померлим залучення представника Міністерства оборони України та відповідних військових частин є процесуально виправданою процедурою. Науковому аналізу піддане тлумачення положень ч.1 т ч.2 ст. 42 Цивільного кодексу України, яке вказує на неоднозначність її розуміння та застосування. Обґрунтовується, що між ч. 1 та ч. 2 ст. зазначеної статті 42 України існує співвідношення загальної та спеціальної норми (спеціальної «норми виключення»). Необхідність застосування саме ч. ст. 46 ЦК України щодо фізичних осіб, які загинули у зв’язку з бойовими діями, разом з тим звужує права громадян щодо можливості доведення цього факту сучасними доказами. Таким чином, доводиться, що положення ч.2 ст. 46 ЦК України насьогодні є морально застарілими та потребують змін. Законопроєкт щодо відповідних змін, на сьогодні, був прийнятий Верховною Радою України за основу.